![Uporabniški avatar](./download/file.php?avatar=57_1327342614.jpg)
udomačen tiger
Prispevkov: 14890
Pridružen: Ne avg 15, 2010 12:11 pm
Evropska, slovenska (in še kakšna) trenutne pasja realnost
![Rolleyes :rolleyes:](./images/smilies/rolleyes.gif)
Pa pojdimo po vrsti. Kar je mene najbolj presenetilo letos na konferenci, so bile trditve predstavnikov živalovarstvenih organizacij iz zahodne Evrope o tem, da imajo premalo psov! Da je povpraševanje veliko večje, kot je ponudba na trgu. Kar seveda predstavlja idealno gojišče za vzhodnoevropske pasje farme, švercanje in preprodajo. Nekaj o tem je predstavljeno tukaj.
Zavetišča v nekaterih zahodnoevropskih državah, predvsem tam, kjer nimajo BSL (Breed-specific legislation - zakonodaja, ki omejuje ali prepoveduje določene, predvsem nevarne, pasme) se vse bolj spreminjajo v doživljenjska bivališča psov tipa bul. Drugih psov v zavetiščih praktično ni, če se kakšen pojavi, je posvojen v nekaj urah. Zaradi neposvajanj "nevarnih" in nevarnih psov, so v mnogih zavetiščih te pse oddajali v posvojitve pod pretvezo, da gre za labradorce. Ker so se mnogi od teh "labradorcev" kasneje pokazali kot hudo agresivni do drugih psov, je posvajanje iz zavetišč postalo še manj priljubljeno, buli pa imajo še manj možnosti, da bodo kadarkoli zapustili zavetiške bokse. Vsaj živi ne.
Nekaj primerov trenutne "ponudbe" nizozemskih zavetišč:
http://www.dierenasielamsterdam.nl/EN/intro_asiel_en_our_dogs.htm
http://www.netherlandsdogrescue.co.uk/adopt_a_dog.php?page=1
http://www.harborhumane.org/adopt/search-adoptable-pets/ (psi so čisto na koncu, pod mucami. itak)
Na drugi strani, kot že rečeno, preprodaja cveti. Ob tem je najbolj žalostno to, da ljudje baje dobro vedo, kaj delajo, pa to vseeno počno. V vseh medijih se redno vrstijo osveščevalni oglasi, ki opozarjajo na problematiko švercanja, preprodaje, kupovanja psov. Baje da je količina in pogostost takšnih kampanj tolikšna, da izgovor o nevednosti enostavno ni mogoč. Ljudje tudi sami priznavajo, da se zavedajo, od kod je najverjetneje prišel njihov psiček, ampak ga vseeno kupijo. Ker imajo na voljo samo dve opciji (no, v resnici tri, ampak tretja je za večino ne-opcija): pasemskega psa, na katerega morajo čakati leto, dve, tri, tudi štiri, odvisno od zaželjenosti pasme ali pa psička iz vzhodnoevropske farme, ki je na voljo tu in sedaj na vsakem koraku, za mnogo manjši denar. V zavetiščih namreč psov ni. No, v resnici so, a le psi tipa bul in morda še kakšen star, velik in črn ne-bul. In teh psov posvojitelji ne prepoznavajo kot opcije. Torej, povprečen posvojitelj, ki želi malega ali srednje velikega psa, prijaznega, primernega za bivanje z otroki, primernega za bivanje v urbanem okolju, bo med tremi naštetimi opcijami praviloma vedno izbral prešvercanega psa. Tudi takrat, ko denar ni glavni odločitveni faktor, ker mu pač ni za čakati. Potrpežljivost ni ravno značilnost časa, v katerem živimo.
Takšna je realnost na zahodu. Na Balkanu pa vemo, kako je. Psov takšnih in drugačnih je koliko hočeš. Toliko, da se (oprostite, ampak tako pač je) dobesedno drek dela iz njih. Seveda je edina logična misel, ki človeku ob tem pride na misel to, da je treba pse iz Romunije, Bosne, Srbije...prepeljati na zahod. Tako bi dobili čisto win-win situacijo. Onemogočili bi biznis pasjim farmarjem in preprodajalcem. Psi, ki so danes obsojeni na bodisi hitro ali počasno crkovanje, bi zaživeli nova življenja kot človekovi družabniki in družinski člani. Posvojitelji bi prišli do psa po legalni poti, brez hudega čakanja, za bonus pa bi imeli namesto morebitne slabe vesti občutek, da so storili dobro delo. Fino, ne? Seveda bi morala biti zadeva speljana tako, kot je treba. Torej, z resnim sodelovanjem resnih organizacij iz države, ki uvaža in one druge. Izbrani psi bi morali biti pregledani, zdravi, cepljeni, primernih karakterjev, z urejenimi papirji, transport bi moral biti organiziran kot se šika, zadeva bi morala biti skrajno transparentna in poštena. In tu nastanejo problemi. Človek je pač človek, profit je profit, in Balkan je Balkan. Se pa vseeno da. Primer je sodelovanje med Finsko in Romunijo oz. dvema organizacijama iz teh držav.
Na tem mestu moram še o tem: izbrani psi. Sem že nekoč ob eni drugi priložnosti zagovarjala tezo (in bila deležna hudega ogorčenja) da ja, če že uvoz, potem je edino logično in prav, da se uvažajo posvojljivi psi. Torej, mali do srednje veliki, če so pa še puhasti zraven, pa toliko bolje Takšni psi ne bodo odžrli doma zavetiškemu psu tipa bul ali staremu, črnemu zavetiščarju. Takšni psi bodo kvečjemu odžrli dom malemu, puhastemu psičku s pasje farme. Izbiramo pa vedno. Če to hočemo ali ne. In, predvsem, če si to priznamo ali ne. Izbiramo, ko iz zavetišča posvojimo točno tega črnega mačka in ne tistega drugega. Morda bo tisti drugi zato evtanaziran. Izbiramo, ko posvojimo črnega, starega psa in ne tistega rjavega starega. Ki bo tudi morda evtanaziran. Izbiramo, ko enemu odraslemu prijaznemu mačku omogočimo namestitev v zavetišču, drugega pa vrnemo v okolje. Nihče ne more rešiti vseh. Kar pa ni sprejemljiv argument za to, da ne bi rešil vsaj tistih nekaj, ki jih lahko.
Zdaj pa še malo domov, na domači vrtiček. O divjem reševanju, uvažanju in Nujno!!!!!! išče domek!!!! se mi ne da. Ne, ga ne podpiram. Divjega, nelegalnega sploh ne. In me je groza, da se reševalci ne zavedajo tega, kakšno katastrofo lahko povzroči en sam pes, ki pride k nam necepljen. Tudi nisem mnenja, da je Slovenija že sedaj del tistega zahoda, ki rabi in lahko sprejme pse iz drugih okolji. Vsaj množično ne.
Kje točno smo, v primerjavi med zahodom in Balkanom, si ne upam trditi. Cestnih psov nimamo. Kar je super. Pse v nekaterih zavetiščih evtanazirajo. Kar ni tako zelo super, je pa še vedno bolje, kot če bi celo življenje prebili v istem zavetiškem boksu. Kakšne pse evtanazirajo in ali bi jim ob malo bolj zavzetem iskanju domov te lahko našli, ne vem. Po podatkih iz CRP-ja močno narašča število nevarnih psov. Ima to kakšno vezo s tem,da je tudi na naših cestah vse več "labradorcev". Ko pogledam, kdo drži njihove povodce, me vse večkrat (ne vedno, da ne bo pomote! mnogo psov tipa bul ima super lastnike) zvije v želodcu. Smo že skoraj tam, da mora vsak pošten đanki, ki da kaj nase, imeti bula. Da o dilerjih (takšnih in drugačnih) ne govorimo. O pasjih borbah pa tudi ne. Kaj bo z vsemi temi psi? Bodo čez deset let tudi naša zavetišča samo še zadnji in dokončni domovi takšnih psov? Ali pa nas bo divje reševanje in uvažanje psov z juga odmaknilo od zahoda in približalo Balkanu?
Uf, tole je ratalo še daljše, kot sem mislila, da bo.
![Girl blush :girlblush:](./images/smilies/girl_blush2.gif)